Perfect passive participle of meritō
meritātus (feminine meritāta, neuter meritātum); first/second-declension participle
{{rfdef}}
.First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | meritātus | meritāta | meritātum | meritātī | meritātae | meritāta | |
Genitive | meritātī | meritātae | meritātī | meritātōrum | meritātārum | meritātōrum | |
Dative | meritātō | meritātō | meritātīs | ||||
Accusative | meritātum | meritātam | meritātum | meritātōs | meritātās | meritāta | |
Ablative | meritātō | meritātā | meritātō | meritātīs | |||
Vocative | meritāte | meritāta | meritātum | meritātī | meritātae | meritāta |