parafa
parafa f (plural parafe)
See the etymology of the corresponding lemma form.
parafa
Borrowed from French paraphe. Doublet of paragraf.
parafa f
Borrowed from French parapher.
a parafa (third-person singular present parafează, past participle parafat) 1st conj.
infinitive | a parafa | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | parafând | ||||||
past participle | parafat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | parafez | parafezi | parafează | parafăm | parafați | parafează | |
imperfect | parafam | parafai | parafa | parafam | parafați | parafau | |
simple perfect | parafai | parafași | parafă | parafarăm | parafarăți | parafară | |
pluperfect | parafasem | parafaseși | parafase | parafaserăm | parafaserăți | parafaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să parafez | să parafezi | să parafeze | să parafăm | să parafați | să parafeze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | parafează | parafați | |||||
negative | nu parafa | nu parafați |