onnistanut
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | onnistanut | onnistaneet |
genetiivi | onnistaneen | onnistaneiden onnistaneitten |
partitiivi | onnistanutta | onnistaneita |
akkusatiivi | onnistanut; onnistaneen | onnistaneet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | onnistaneessa | onnistaneissa |
elatiivi | onnistaneesta | onnistaneista |
illatiivi | onnistaneeseen | onnistaneisiin onnistaneihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | onnistaneella | onnistaneilla |
ablatiivi | onnistaneelta | onnistaneilta |
allatiivi | onnistaneelle | onnistaneille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | onnistaneena | onnistaneina |
translatiivi | onnistaneeksi | onnistaneiksi |
abessiivi | onnistaneetta | onnistaneitta |
instruktiivi | – | onnistanein |
komitatiivi | – | onnistaneine |