hiihtäjä (10)
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | hiihtäjä | hiihtäjät |
genetiivi | hiihtäjän | hiihtäjien (hiihtäjäin) |
partitiivi | hiihtäjää | hiihtäjiä |
akkusatiivi | hiihtäjä; hiihtäjän |
hiihtäjät |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | hiihtäjässä | hiihtäjissä |
elatiivi | hiihtäjästä | hiihtäjistä |
illatiivi | hiihtäjään | hiihtäjiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | hiihtäjällä | hiihtäjillä |
ablatiivi | hiihtäjältä | hiihtäjiltä |
allatiivi | hiihtäjälle | hiihtäjille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | hiihtäjänä | hiihtäjinä |
translatiivi | hiihtäjäksi | hiihtäjiksi |
abessiivi | hiihtäjättä | hiihtäjittä |
instruktiivi | – | hiihtäjin |
komitatiivi | – | hiihtäjine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | hiihtäjä- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
johdos verbistä hiihtää (hiihtä- + -jä)
alppihiihtäjä, ampumahiihtäjä, perässähiihtäjä, sunnuntaihiihtäjä